Menneskehedens overlevelse var aldrig sikker.
Vi har været tæt på at gå til grunde mange gange før.
I 1300-tallet dræbte byldepesten over 20 procent af menneskerne.
Det tog 300 år at få befolkningstallet op igen.
Senere blev halvdelen af verdens befolkning ramt af spansk syge.
75 millioner døde, inden vi kom til hægterne igen.
Så slog videnskaben igennem, og menneskeheden blomstrede.
Befolkningstallet steg til over syv milliarder.
Vore fremskridt bragte os alle tættere sammen.
Vi mistede frygten.
Vi troede ikke på, at vi havde naturlige fjender.
Vi troede på videnskabens og teknologiens overlegenhed.
Men der gik kun 41 dage -
- fra den dag, hvor flyet kom med plagen -
- til menneskeheden var ved at gå under.
Menneskeheden vaklede på afgrundens rand.
Der skulle blot et lille skub til.
Eller et sidste redningsforsøg.
INGEN HJÆLP
Jeg er færdig med Mesteren for altid.
- Har du sendt ham din opsigelse? - Sådan kan man godt udtrykke det.
Jeg lokkede Eichorst i baghold og fyldte ham med sølvkugler.
- Er Eichorst død? - Han slap væk. Han er såret.
Det er kun et spørgsmål om tid. Han udgør ikke længere en trussel.
Jeg fandt også ud af, hvad der var med om bord på Aurora Cutlass.
- Et kernevåben. - Der var et til, som jeg råder over.
- Hvad skal han bruge det til? - Det er en del af Mesterens plan.
Han skal nok gøre det fornødne for at få det tilbage.
Uden Eichorst skal Mesteren selv skaffe det tilbage.
Hvis du vil vide, hvem Mesteren er, så saml dit hold nu.
Angrib ham på Stoneheart. Han kommer efter mig.
- Du spiller et farligt spil. - Jeg har intet valg, Abraham.
Vi snupper en sidste omgang. Dette er sidste runde for os.
På den ene eller den anden måde.
Mester...
Hvem har vi her?
Hvad er det for noget?
Er det en maske?
Du godeste. Han er klædt ud som menneske.
Jeg har aldrig set sådan en før.
Jeg vil have hovedet til min samling.
Du godeste. I dræbte ham. Vi er mennesker.
Hent flaget der.
Skynd dig. Jeg tager tid på dig.
Hej. Er du okay? Er du alene?
Hvor er dine forældre? Du burde ikke være her alene.
- Har du familie? - Lad mig være i fred.
Jeg har en søn på din alder. Vi rejser fra byen. Det gør alle.
Du kan komme med os.
Bliv der.
- Satans. - Nej, du må ikke skyde hende.
Af sted.
Det kommer pludseligt. Vi må handle hurtigt.
Det er måske vores bedste mulighed.
- Ephraim. Du kommer lige til tiden. - Hvad vil du?
- Jeg er her for at hjælpe. - Vi har ikke brug for dig.
Stop. Kun ved fælles hjælp går det. Ellers dør vi alle sammen.
Hvis I ikke vil samarbejde, så gå. Det gælder jer alle.
- Hvad skal jeg gøre? - Dutch tager jeres apparat.
Hun installerer det her på etagen under penthouselejligheden.
Det er tæt nok på. Jeg kan se, når Mesteren kommer.
Eph kommer med mig op til Palmer.
Når Mesteren ankommer, lammer Dutch ham med apparatet.
Fet kommer med kassen. De, jeg, Fet og mr. Quinlan -
- tvinger ham ned i den, hvor sølvet holder ham fanget altid.
Vi flytter Mesteren til en slæbebåd og sejler ud på Nordatlanten.
Så sænker vi ham ned.
Så går jagten ind på gnaverne.
Fint. Så sænker vi skiderikken.
Vi kommer ind nu.
1 og 2 på plads.
Mr. Duncan, sæt vagter ved dørene. Setrakian skal lukkes ind omgående.
Ned.
Mr. Duncan.
Dig.
Du har stjålet noget, der er mit.
Der er vores.
Måske vil det glæde dig at vide, at du har valgt en partner -
- som er lige så hensynsløs som dig selv.
Bomben ligger i mit pengeskab. Kun jeg kender kombinationen.
Vi er nødt til at samarbejde nu.
Måske er det bedst for mig ikke at tilintetgøre dig.
Jeg overholder vilkårene i vores oprindelige aftale.
Nej, vent. Vent. Nej...
Eldritch Palmer, det evige liv er nu dit.
Hvad sker der her?
- Jeg hørte om manden i bilen. - Han ville skyde hende.
- Zach... - Det var ikke min skyld.
Du gjorde det rigtige.
Gjorde jeg det?
- Er du så ikke vred? - Vred?
At blive forvandlet er smukt, Zach.
- Er det? - Naturligvis.
Hvorfor er jeg ikke blevet forvandlet?
Jeg vil gerne forvandle dig. Det vil jeg virkelig.
Mesteren har i sin uransagelige visdom andre planer.
- Og far? - Gid far kunne slutte sig til os.
Men din far går sin egen vej, som han altid gør.
Jeg er meget stolt af det, du gjorde i dag.
Begge to. Det er Mesteren også.
Nu vi taler om ham. Pak jeres ting. Vi rejser.
- Hvor skal vi nu hen? - Mesteren har vist sig.
Vi slutter os til ham.
Jeg undrede mig over, at professoren ville have dig med.
Men han holder det svageste led tæt på.
Skal du absolut slå? Med næverne eller fornærmelser.
Forstod du ikke noget af det, Setrakian sagde?
Åbenbart ikke.
Efter det her skal vi aldrig se hinanden igen.
Så er vi da enige om én ting.
Vil du også slås med mig? Du gjorde det klart, at vores forhold var slut.
Ikke så klart, som du gjorde det.
Du har høje tanker om din moral. Bare ingen gør noget, du er uenig i.
Såsom at gå i seng med alt og alle?
Din skinhellige, hykleriske skid.
Hvorfor, Mester, har De antaget hans form?
Med hvilket formål, herre?
En nødvendig finte.
Jeg besidder nu al Palmers viden og alle hans minder.
Igennem hans minder -
- har jeg lokaliseret den anden atombombe.
- Hvor er det? - Her.
Deres sejr er sikret, min herre.
Min tid er omme.
Slip mig fri.
Min mest loyale og trofaste tjener...
Jeg ved, at mit udseende piner Dem.
Men Deres talenter er stadig nødvendige.
De er mig alt for værdifuld at miste nu.
Hans nye værtskrop tjener blot et formål.
Det er faktisk en genistreg.
Ingen kan stoppe ham nu.
- Sådan. - Perfekt.
Tak.
- Zach. Vil du se indholdet? - Ja.
Kom.
Detonatoren og bomben er synkroniseret.
Når bomben er armeret...
tændes en rød lampe her.
Også på detonatoren. Kan du se det?
Jeg giver dig detonatoren. Den er armeret nu.
Pas på den for Mesteren.
Det er kun ham, der må trykke på knappen.
- Er det forstået? - Ja.
Mesteren har et vigtigt møde på Stonehearts hovedkvarter.
Når det er slut, indledes den sidste fase.
Sikke en ære det er at gennemføre planens sidste fase.
Hvem andre end dig, skulle gøre det?
- Hold øje med din mor, unge mand. - Javel.
Jeg kommer og henter jer snart.
NEW YORK HAVN
Mr. Desai.
De får snart mange flere pligter.
Vi har behov for en forbundsfælle blandt menneskerne.
Det er rart at høre, mr. Eichorst.
Tak.
Mennesker ser evolution som et udtryk for fremskridt.
Den sidste opgave bliver katalysatoren -
- som fremskynder en ny æra på jorden.
Som meteoren, der udryddede dinosaurerne og indledte istiden.
Jeg føler mig beæret.
Og ydmyg...
Når vi lægger til -
- tager De kufferten og stiller den, hvor jeg viste Dem det på kortet.
- Er De med på, hvor stedet er? - Javel. Det er jeg.
Forbandede sollys. Jeg kommer ikke til at savne det.
"Giv mig jeres trætte, fattige, jeres sammenstuvede masser -
- der længes efter at ånde frit."
"Det elendige afskum på jeres overfyldte ort."
"Send dem, de hjemløse og fortvivlede, til mig."
"Jeg hæver mit lys ved den gyldne port."
- Hvad er der? - Gå i forvejen. Jeg ser mig om.
- Held og lykke, alle sammen. - I lige måde, professor.
- Jeg er ikke skinhellig. - Er du så bare hyklerisk?
- Du har været i seng med ham. - Og?
"Og"?
Jeg vil ikke skændes med dig. Det er bare...
Jeg ville bare ønske, at det var gået bedre mellem os.
Vi ville være faret i flæsket på hinanden.
Men det ville jeg også ønske.
Isenkram. Her skal jeg af.
Fet, jeg er inde. Her er ingen.
Forstået. Jeg er i køkkenet.
- Kan du se Quinlan? - Nej, det kan jeg ikke.
- Eldritch. - Her. Mesteren er ikke dukket op.
Undskyld rodet.
Jeg ville nu gerne have set Eichorst fuld af kugler.
Det tror jeg gerne.
Dr. Goodweather. Velkommen. Ulig forbundsfæller, ikke sandt?
- Hvor er bomben? - Den er i nærheden. I sikkerhed.
- Er alt i orden, Eldritch? - Jeg er ængstelig. Enden er nær.
- Hvad sker der? - Eph og Setrakian taler med Palmer.
Miriams hjerte. Det er naturligvis dit.
Du elskede hende meget højt.
Hvor mange år er der gået, Abraham?
For mange.
Og De, dr. Goodweather. Deres kone.
- Hvad med hende? - En trist affære.
- Men Deres søn... - Hvad er der med min søn?
En god dreng. Stort potentiale.
- De har aldrig mødt min søn. - Zach har et mørkt hjerte, ikke?
- Hvad taler De om? - Ephraim, tilbage.
Hvorfor taler De om min søn?
Fandens. Fet, de slås. Med Palmer.
Tænd for støjsenderen.
Fet, giv mig et øjeblik.
Han har overtaget Palmers krop. Han leger med os.
Du skulle have afsluttet det før.
At tage en sjæl er blot som et måltid blod.
Men dine lidelser... De er en delikatesse.
Dutch.
Kom nu, kom nu.
Du er ikke tilsluttet, din skiderik.
Hvad vil du gøre? Hugge hovedet af mig igen?
Nej, vi har noget andet i tankerne.
- Er han i den? - Ja.
Du godeste. Eph.
Det er bare overfladisk. Musklen blev ikke ramt.
Det bløder ikke overfladisk.
Vi er kun halvt færdige. Kassen skal ned på havbunden nu.
Jeg bliver her. Du har brug for hjælp.
- Varevognen holder dernede. - Vi skal af sted.
- Palmer har medicinsk udstyr her. - Støjsenderen...
- Den virkede. - Ja.
Tag den med, hvis I støder på strigoi.
- Hvem skal hjælpe dig? - Jeg er læge, husker du nok.
Af sted.
Okay. Vi kommer snart tilbage.
Du dør ikke.
Så kører vi.
- Er alt i orden? - Jeg kan ikke høre noget.
Der er ingen stemme.
Høre? Hvem?
Kør til Stonehearts hovedkvarter. Omgående.
Mor.
Mesteren. Jeg kan ikke høre ham.
Hvad kan du ikke?
Mesteren er ovenpå.
Vi går op og snakker med ham.
Kom nu, mor.
- Zach. - Far.
Nej. Hold op. Af med dig.
Hold nu op.
Far.
Nej, hold op.
Mor.
Mor...
ANLØBSBRO A, BATTERY PARK MANHATTAN
Er du okay?
Det er overstået.
Det er slut. Du er i sikkerhed.
Du er...
- Ved du, hvad det er? - Ja.
Giv mig den.
Jeg hader dig.
Satans. I dækning bag muren.
Quinlan.
Han er væk.
Zach.
Mr. Eichorst...
Mr. Eichorst. Hjælp mig.
Vil De ikke nok?
Vil De ikke nok hjælpe mig?
Hvor er Kelly?
Min far...
Han dræbte hende.
Det gør mig ondt, Zach.
Godt klaret, knægt.
Takket være dig har vi det godt igen.
Kom. Kom.
Hvis nedfaldet blæser denne vej, skal vi ikke tænke på strigoi.
Vi bliver selvlysende. Vi skal under jorden.
- Vi skal finde ham. - Vil du bestråles? Værsgo.
Formørkelsen.
Zach.
Det skal nok gå.
Zach.
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.nordicbits.org
Tekster: Kim Widt Nielsen www.sdimedia.com